―Vart ska vi? ―Till huset. Vi stannar där över natten.
Allt på plats. Förutom Annika Melander.
Annika Melander kom till fosterhemmet som nioåring.
Se inte så ledsen ut. Jag blir bara borta över dagen.
Din mamma gör inbrott och får din dator att skicka ett mejl―
―som gör att du är ensam vid tiden för hennes självmord,―
―fingerat som mord.
―Ner! ―Släpp vapnet!
Ring ambulans!
―Som din chef borde jag ha reagerat. ―Jag måste avsluta fallet.
―Nu tar du ledigt! ―Du sa att alla är värda en andra chans.
Det här är din andra chans.
―Jeanette...? ―Freddie!
Satan...
Jeanette!
Vart tar du honom?
Hej. Hur är det med dig?
Jag är inte så bra på att vara ledig, men din utredning sysselsätter mig.
―Några idéer? ―Jag har precis börjat.
―Tack. ―Jag har inget annat att göra.
Var har du varit? Jag är lite orolig för dig.
Jag var vid järnvägsövergången vid Arrievägen.
Min syster tog livet av sig där.
―Hade du en syster som tog sitt liv? ―Ja. Jennifer.
Och så stack du dit. Varför det?
Det kändes bra att vara där.
―Ska jag stanna? ―Nej.
Jag vill att du hittar den som dödade Hans.
Okej.
Henrik. Det här är Rasmus Larsson, han arbetar tills vidare med dig.
―Henrik Sabroe, Köpenhamnspolisen. ―Hej!
Sätt in honom i fallet, fokus på vår huvudmisstänkta.
Rasmus Larsson... Ja.
Du, jag vet inte vad Saga har sagt, men jag är en jävligt bra polis.
Är du?
Jag trodde inte att jävligt bra poliser behövde säga att de var jävligt bra.
Annika Melander. Hon är vår huvudmisstänkta.
Hon är där inne.
Jeanette! Hallå?
―Hallå! ―Freddie!
―Hon har fött. ―Stoppa blödningen!
Hallå! Hallå! Jeanette!
―Vad händer här? ―Det är...vår surrogatmamma.
Hon blev kidnappad och vi spårade henne hit.
Han tog barnet. Han tog min son.
Nu ska du följa med oss.
Vi kör efter er.
Du stannar här. Sen berättar du vad teknikerna hittar.
Vänta. ― Linn!
Annika Melander tog Freddies barn efter att surrogatmamman hade fött.
Hur är mammans tillstånd?
Kritiskt. Hon har förlorat mycket blod.
Linn, det är en liten nyfödd pojke.
―Vi sätter in alla tillgängliga resurser. ―Alla?
―Ja. Alla. ―Bra.
―Jeanette―vad då? ―Nielsen.
―Hur hittade du henne? ―Jag satte en sändare i hennes mobil.
―Litade du inte på henne? ―Jag litar inte på så många.
Vad gör ni nu? Hur ska ni hitta honom?
―Du hittade henne via sändaren? ―Ja!
Nej, inte genast. De har ett gammalt hus i Sverige.
―Vilka "de"? ―Hon och sambon Marc. Han var död.
―Vänta! Han var död...? ―Skjuten.
Marc―vad då?
―Skouv. ―Marc Skouv. Ringde ni polisen?
―Vi måste ju hitta Jeanette. ―Men för helvete!
Här. Ge mig adressen till huset.
Annika Melander ― har du kommit på nåt där?
Du vet att jag vet vad du går igenom...?
Vi kommer att göra allt vi förmår för att hitta din son.
Nu kommer han.
―Hej. ―Hej.
―Skönt att se dig igen. ―Ja.
―Vi kan gå. ―Vänta! Snart.
Jag tror att det är Claes som har vår bebis.
Claes Sandberg?
Han sa att han skulle krossa Freddie när de träffades för några dagar sen.
Det var han som avslöjade att jag inte är gravid. Jag berättade det.
Jag trodde att han...
Claes kan vara väldigt manipulativ. Allt har varit så jobbigt för oss.
―Jag...behövde nån att prata med. ―Din ex―man?
―Jag visste inte att han hatade oss. ―Sa han det?
Han sa att han ville skada oss så mycket han kunde.
Släppte vi Sandberg för tidigt?
Han har inga kopplingar till offren, och alibi för flera av morden.
Men han vill komma åt Holst.
Hon var besatt av Sandberg. Och honom var inte Holst snäll mot.
Om Sandberg är så manipulativ, kan han ha fått Annika Melander―
―att hjälpa till med morden och få dem att peka mot Holsts konst.
Konst som en gång var hans egen.
Två mördare. Han skjuter. Hon gör konstinstallationer.
Claes Sandberg måste höras igen.
Uppfattat. Då avvaktar vi.
Har du aldrig velat ha barn? Jag bara undrar.
Det finns mycket jag inte har.
Du behöver inte svara om du inte vill.
Jag är ointresserad av barnskötsel, och jag skulle inte klara av det.
Varför inte?
Empatisk interaktion är inte min grej.
Klart.
Saga Norén, länskrim Malmö... Ja, vi är här nu.
Sandberg är inte här.
Saga!
Ja. Då vet vi.
Jeanette har vaknat. Pojkvännen vid huset har tre skott i bröstet.
Varför hittades inte den vid husrannsakan?
Den kanske inte fanns där.
Kalibern stämmer.
Vi efterlyser Claes Sandberg.
―Har du sett den här mannen? ―Ingen berättar nåt för mig.
Känner du igen honom?
Jag vet inte.
―Titta på bilden! ―Vad har hänt med Marc?
Henne, då?
―Jag minns inget. ―Nån förlöste dig.
―Vad har hänt med Marc? ―Han är död.
―Och babyn? ―Vi vet inte.
Vi vet inte än.
Vi är båda två ledsna för din skull.
Ja, det är vi.
Men vad fan...?
Åsa!
Vad har hänt?
Du tänker väl inte träffa honom? Han kommer att döda dig också!
―Han har vår son. ―Ring polisen!
Då dödar han honom.
Du får inte åka! Du får inte åka dit!
Flytta på dig.
Hej.
―Hej. ―Vad gör du här?
Jag hoppade in för dig. Jag är en del av utredningen nu.
―Ersatte du mig? ―Ja.
Kom. Undersökningen av källaren är klar.
Den här fanns i rummet där Holst hittade Jeanette. Sju rum är inredda.
Ni känner säkert igen dem. Ett mord i varje rum.
Man hittade en hel del blod i källaren. På olika platser.
Gissningsvis från flera personer.
Det här är nytt.
Nästa mord. Freddie och barnet.
Vem är den tredje?
Åsa Holst, kanske.
Eller också är det några helt andra som redan är döda,―
―som vi inte hittat än.
―Nåt mer? ―Min rapport.
Vad då? Var ska de träffas?
Okej. Tack.
Hallå! Jag är här!
Undan!
Den är tom! Barnvagnen är tom!
Den är tom!
Han såg att vi kom.
Jag skulle komma ensam. Annars skulle han döda min son.
Det här låg uppe i tornet.
Barnvagnen tändes på när vi kom. Freddie skulle bara komma närmare.
―Så att han kunde skjuta mig? ―Nej, föra bort dig.
―Varför? ―Han ska döda dig på nåt annat sätt.
Vad då? Jag kan inte... Hur ska jag dö?
Han kommer att försöka igen. Vi övertar personskyddet.
Släpper han min son om han får mig?
Troligen inte.
Gärningsmannen kommer troligen att döda er båda.
Hon är lite väl rakt på sak, men hon har rätt. Nu skjutsar vi hem dig.
Du ringer om han tar kontakt igen.
Det är din bästa chans att rädda din son.
Nå?
Gärningsmannen lockade till sig Holst med barnet.
Vi måste utöka personskyddet.
Åker du över och assisterar den danska polisen?
Agenten vet inte var Sandberg är. Han ställde in dagens föreläsning.
―Sa Claes varför? ―Personliga skäl.
―Och Annika Melander? ―Vi vet inte var nån av dem är.
Hej, John. Välkommen tillbaka igen. Hur är det med Julia?
Mycket bättre. Hon får komma hem om två―tre dagar.
Jag hittar ingen koppling mellan Claes Sandberg och Morten Anker.
―Skulle det finnas nån? ―Det var det där med "bror".
Det var mörkt, Morten var lite...
Jag är ledsen för det med din dotter.
―Det var ju inte ditt fel. ―Jo. Jag begick ett grovt tjänstefel.
―Hon är okej, det är det viktigaste. ―Bra. Varsågod, till Julia.
"Krisstöd vid katastrofer ― att stärka människors motståndskraft."
Tack. Kanske lite...tung.
Hon kämpar fortfarande med "My little pony".
―Du kan läsa den högt för henne. ―Det kanske jag kan göra. Tack.
Varsågod.
Vi tror att Annika Melander och Claes Sandberg tog Freddies barn.
För att komma åt Freddie.
Men varför vänta tills barnet var fött innan hon tog kontakt?
Kidnappning av barn handlar oftast om arv eller avundsjuka.
―Vad vet vi om deras föräldrar? ―Sandbergs föräldrar är döda.
Pappan dog nyligen på ett hospice.
Vad vet vi om Annika Melanders pappa?
Bror Holmberg! Han avsade sig faderskapet när hon var fem.
―Varför? ―Det stod inte.
Hitta hans nummer.
―Du ringde polisen. ―Ja.
―Det kunde ha kostat vår son livet. ―Annars hade du kanske dött.
Jag vill ju inte förlora dig!
Varför är du så ointresserad av vår son?
Jag bryr mig. Jag längtar.
Jag hoppas verkligen att inget händer honom.
Men om jag måste välja mellan honom och dig...
Jag kan inte hjälpa det.
Kom.
Tänk om vi inte hade dragit igång allt det här.
Det hade inte gjort nån skillnad.
Det har inget att göra med vår son. Nån vill oss illa.
―Annika var inte min dotter. ―Hur fick du reda på det?
Renate, hennes mamma, berättade det―
―i samband med ett läkarbesök där...
...där det blev uppenbart att Annika inte kunde vara min.
―Sa hon vem pappan var? ―Nej.
―Och när Renate dog? ―Då hade vi varit skilda i tre år.
Men Annika hamnade inte hos dig?
Jag hade en ny familj då. Egna små.
Jag såg ingen anledning till att ta mig an en flicka som inte var min.
Ville hon att du skulle ta dig an henne?
―Behöver ni veta det? ―Ja.
Vår teori är att Annika tar hämnd på dem som hon anser har svikit henne.
Så ville hon att du skulle ta hand om henne?
Ja.
Men...
Jag sa nej.
Bror Holmberg får utökat personskydd.
Det kanske var Holmberg som hängde i dockskåpet.
Vi frågar Holst om han minns Renate.
Varför skulle han minnas henne?
―De kan ha haft sex. ―Det var på 80―talet.
―Minns du inte alla du haft sex med? ―Nej. Gör du?
―Ja. ―Okej.
Undrar du om du är den bästa som jag har haft sex med?
―Nä. ―Män brukar vilja få det bekräftat.
Det är inget jag grunnar på.
―Men om jag hade grunnat...? ―Du är inte den bästa.
―Vem är det där? ―Renate Melander. Annikas mamma.
―Känner du igen henne? ―Låg du med henne 1984?
Hade du sex med henne 1984?
―Jag var bara 17. ―Man kan vara sexuellt aktiv då.
Jag minns väl inte vem jag låg med för 30 år sen!
―Du kan vara Annika Melanders pappa. ―Nej!
―Hade du sex med Renate eller inte? ―Idiotfrågor! Hitta min son istället!
Har du ett konstverk med titeln "Far", "Son" eller så?
Nej!
Nåt som kan kopplas till att bli hängd?
―Är det så han tänker döda mig? ―Svara.
Finns det nåt bland din konst som kan berätta var de finns?
Nej.
―Det är Claes. ―Det är Suss. Varför svarar du inte?
―Jag har varit lite upptagen. ―Polisen har sökt dig hela dagen.
Hallå? Claes?
―Hallå? ―Jag hör dig inte.
―Jag sa att polisen har sökt dig. ―Suss, om du hör mig nu...
Jag ringer senare. Hej.
Agenten har pratat med Sandberg, och sagt att polisen söker honom.
För fan... Då går han väl definitivt under jorden!
Ursäkta. Jag vet att ni har fullt upp, men får jag låna Saga lite?
―Egentligen inte. ―Det tar inte lång stund.
Min utredning är klar, och materialet ska lämnas till åklagare.
Jag vill att du läser igenom dina vittnesmål och signerar.
Det var skottlossning på er våning, hörde jag.
Det blir inte mig du ska prata med om det, utan en kollega.
Du kan väl ta med det där ut sen.
Vänta här.
Sover du? Det är jag.
―Har ni hittat honom? ―Nej.
Förlåt. Marc är död och babyn är borta.
―Det är mitt fel, för jag rymde. ―Nej, nej... Så får du inte tänka.
Ingenting händer på grund av en enda sak.
Har du nån som tar hand om dig när du kommer ut härifrån?
Jag kan bo hos mamma ett tag.
Du är välkommen hos oss så länge du vill.
Du ska få se honom.
Här är han. Jan Frederik Holst.
Jan?
Gillar du det inte?
Jo. Han kan absolut vara en Jan.
Varför satte du på tv:n?
Jo, därför att...
...flickorna är tillbaka.
―Och Alice? ―Nej. Bara flickorna.
Jag tror att det är allt det här med Holst och hans barn som...
...river upp gammal skit i mig.
Så är det.
―Kan jag göra nåt? ―Vad vill du göra?
Saga, vakna! Saga! Vakna!
De tog Claes Sandberg i natt. Han är i Malmö. Kom! Vi ska iväg.
Godmorgon.
Har ni hittat henne? Annika? Vad har hon sagt, egentligen?
Vad tror du hon har sagt?
Så ni har inte hittat henne.
―Var är hon? ―Jag vet inte. Varför är jag här?
Varför har du en pistol?
Efter förra gången jag var här, så skaffade jag den.
Ni sa att hon var en mördare, och hon är ju besatt av mig.
―Var har du varit? ―I Växjö. Jag har urnsatt min far.
―Ensam? ―Ja.
Freddie Holst... Han sålde ditt företag, stal din konst―
―och gifte sig med din fru.
Du sa att det var det bästa som hänt dig, men det stämmer väl inte?
―Jag tvingades ta itu med mitt liv. ―För att skada honom?
Vem har sagt det? Jag ville förstöra för Freddie, det är sant―
―men inte skada honom fysiskt.
Det var jag som avslöjade att Åsa inte är gravid, men det är allt.
―Var är Annika? ―Jag vet inte.
Hon åkte till Göteborg och kom inte tillbaka. Jag vet inte var Annika är.
―Kan jag gå nu? ―Vad tror du själv?
Claes har alibi för bortförandet av Jeanette.
Han har inte sms:at eller ringt Annika.
Han kan väl ha en extramobil?
Nej, jag kollade mobilmasterna där han varit. Ingenting.
Om nu Sandberg inte är inblandad...
―Annika Melander... ―...kan vara Holsts dotter.
Varken han eller hustrun känner till nån i utredningen.
Gå ut brett. Vi måste hitta henne och barnet.
Han!
Han var här för några månader sen.
Han verkade förvirrad. Påverkad. Så jag visade bort honom.
Ja?
Är det du?
―Vem söker du? ―Min far. Eller...min riktiga far.
―Vi skulle ha varit här båda två. Nej... ―Du ska lämna området.
Jag trodde att han var nån annan. Jag är inte den enda.
Finns han där inne? Min pappa?
Nej. Försvinn nu.
―Efter ett tag gick han. ―Vem är det?
Morten Anker. "Vi skulle ha varit här båda två", sa han.
Han och vem då? Hans bror?
―Minns du oss? ―Ja. Vad vill ni?
―Vi måste prata med dig om Morten. ―Jag ska hämta Elias, det får gå fort.
―Nämnde Morten sin pappa för dig? ―Ja.
Vad sa han?
Han...undrade ifall Villy visste att Helle var död. Som om Villy levde.
―Sa han "Villy" eller "far"? ―"Far", tror jag.
―Hur länge försökte Helle få barn? ―Länge. I flera år.
Men hon blev inte gravid förrän hon startade inseminationskliniken.
―Morten kanske inte var Villys. ―Jo. Helle dolde inget för mig.
―Bara 4 % är ärliga mot sin partner. ―Var det allt?
Det är bra. Tack.
―Jørgen Drachmann, klinikchef. ―Henrik Sabroe.
―Saga Norén, länskrim Malmö. ―Det rör alltså en insemination?
Men vi kan inte öppna registren för vem som helst, inte ens för polisen.
―Det gäller en mordutredning. ―Jag vet.
Men vi kan inte riskera en stämning.
Med ett beslut om husrannsakan, då?
―Det är förstås en annan sak. ―Då ordnar vi det.
Kanon. Bra! Hej.
Lillian skaffar fram ett beslut. Vad gör vi under tiden?
Åker till stället där Jeanette hittades.
Rasmus har redan undersökt det.
Okej, vi sticker dit.
Vad har vi här?
Abrahamsson dog antagligen här.
Öglan drogs över genitalierna och spändes åt med hjälp av vinschen.
Tack, jag har förstått.
Men Annika Melander... Inget här visar väl var hon finns?
Nej.
Enligt John har verksamheten i området legat nere sen 2007.
Saga!
Däckavtryck. Goodyear Vector 4 195/65 R15. Slitna på innersidan.
―Hur kan du se det? ―Jag driver med dig.
Men nån har kommit därifrån ― eller kört däråt. Ska vi kolla?
―Det där ser nytt ut. ―Hänglåset?
Ser ut som släpmärken.
Det är Annika Melander!
Lever hon?
Ja. ― Annika!
Annika, hör du mig?
John! Vi behöver en ambulans―
―till stället bredvid där man hittade Jeanette.
Annika! Annika!
Saga...
Titta på det här rummet.
Källaren hos Johanssons.
―Vad tror du? ―Sandberg kanske var klar med henne.
Rummet, då? Han har ju inte varit hemma hos fosterfamiljen.
Okej. Vi ska ha tag i alla de 27 som varit fosterbarn hos Johanssons.
Jag börjar med Emil Larsson.
Saga Norén. Det fanns ett källarrum i fosterhemmet.
―Bodde det nån där? ―Vad då?
―Ett rum i källaren. Vem bodde där? ―Vet inte. Vi fick aldrig vara där.
―Du var aldrig där? ―Det var förbjudet.
―Vet du vem Claes Sandberg är? ―Nej.
―Han var aldrig hemma hos er? ―Inte vad jag vet.
Jag vet inget om nåt källarrum. Vi fick inte vara där. Det var låst.
―Pratade Annika nånsin om sin pappa? ―Ja.
Hon kände sig övergiven.
Sa hon varför?
Han ville inte ta hand om henne.
Bror Holmberg var inte hennes pappa.
Pratade hon om sin biologiska far?
―Var han inte hennes pappa? ―Nej. Nämnde hon nån annan?
Nej. Aldrig.
―Vad gjorde du natten till i går? ―Jobbade.
―Kan nån intyga det? ―Ja, mina kollegor.
Saga!
John har fått tag i fem av fosterbarnen.
Ingen känner till nåt rum.
Hinner du? 10―15 minuter, kanske.
Bra. Stäng inte av den. Det ska gå snabbt.
Ursäkta, vart ska du? Freddie...?
Vi hänger på!
Vänta! Freddie! Kan vi snacka lite?
Hör om han vet vart den ska!
Det är Linn. ― Saga Norén, länskrim Malmö.
―Holst har smitit från bevakningen. ―Hur kunde han göra det?
―Helikopter. ―Varför hejdade de honom inte?
De har inte befogenheter.
Kastrup kan spåra transpondern.
―John har kontakt med dem. ―Transpondern är på.
―Transpondern är på. ―Har danskarna nån helikopter där?
Vi har inga. Vi brukar låna er.
Den är på väg. Rasmus följer efter.
Åk! Jag tar det här.
―Rasmus, var är du? ―Strandlodsvej.
Bra, då ska du vänster, norrut.
―Var är helikoptern nu? ―Den går sydost mot industriområdet.
Vänta!
―John! Vart ska jag? ―Jag vet inte. Den måste ha gått ner.
―Jag vet inte var. Var är du? ―I nåt industriområde. Yderlandsvej.
Kör norrut. Förstärkning på väg.
Hallå!
Jag är här nu!
Ensam, precis som du sa!
Ja... Det verkar grönt.
Jaha... Vad vill ni veta?
Vi har ett namn på en möjlig donator.
Allt arkiveras på mödrarnas namn.
Okej. Renate Melander.
Hallå!
Visa dig, för helvete!
Ingen matchning.
―Ingen matchning alls? ―Nej.
Okej. Om vi inte vet vem mamman är, hur ska vi då hitta vad vi söker?
Det kan ni inte.
―Om ni inte har en kod. ―En kod?
Alla mödrar får en personlig kod.
L369G42.
Hallå!!
Vad vill du veta?
Allt.
Donatorn var en Freddie Holst.
Befruktning och graviditet bekräftade.
―Och modern...? ―Modern...
En Anna―Maria...
...Larsson.
Hej, pappa!
Översättning, textning: Åse Hellerud Svensk Medietext för SVT